Стефан Стамболов
Войводата

chitanka.info

Народа е потънал в кръв,

народа плаче, пъшка,

а той — народния водач,

жената си прегръща.

Народа е разпят на кръст,

прободен е в ребрата,

а той — народния водач,

целува си жената.

И милва я, и дума й

любовни, сладки думи,

и в тоя час изменника

клетвите си не помни.

Не помни той, че се е клел

да мре зарад свобода.

Честит — забравил той сега

и клетви, и народа.

Прегърнал си женицата,

целува я в очите,

и дума й: „Ще станеме,

мой мила, ний честити.

Ще найда аз пари безчет,

ще ти купя елмази,

па нека казва кой що ще,

нека света ни мрази!“

А турците колят, бесят

народа разбунтуван;

горят села, секат деца,

правят разврат нечуван.

Посърнали сюрмасите,

към планината гледат,

но няма там Войводата —

живее той във Белград.

Букурещ, октомври 1875 год.

Издание: Стефан Стамболов, „Запомни ме, Живот! Поезия и публицистика“, „Абагар“, С. 1993, Съставителство, предговор и приложение проф. д-р И. Радев.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.